Rauhoittukaa! Pois auton luota!
Pois auton luota! Siirtykää!
Missä poikani on?
- Laske ase, rauhoitu. - Missä poikani on? Robbie?
Laske ase!
Kuuntele! Laske ase, minä otan auton.
- Tyttäreni istuu autossa. - Laske ase, minä otan auton.
- Laske se helvetin ase! - Haluan tyttäreni.
- Minä otan auton. - Haluan vain tyttäreni.
Anna minun ottaa tyttäreni. Haluan vain tyttäreni.
Ota vain.
Robbie!
ATHENS 2 KILOMETRIÄ HUDSONIN LAUTTA 3 KILOMETRIÄ
Kuulin, että me kohtasimme pahimman.
Ensin USA, sitten Etelä-Amerikka ja Aasia. Euroopassa ei ole tapahtunut mitään.
Euroopan sanotaan kärsineen pahiten. Tietyt osat ovat täysin tuhoutuneet.
En välitä paskaakaan keitä he ovat. Näin yhden sellaisen Stanfordvillessä.
Niitä on joka paikassa. Olemme kuolleita.
- Sähköt näyttävät yhä toimivan täällä. - Niin toimivat.
Koska mitään pahaa ei ole sattunut.
- Pysähtykää! Perääntykää! - Varokaa, rouva.
Ellei veriryhmänne ole O+ tai Rh-, kiitos paljon, -
mutta meillä on enemmän verta kuin tarvitsemme.
Vielä kerran. 0+, Rh-...
Tännepäin!
Jatkakaa edemmäs!
Jatkakaa rauhallisesti eteenpäin, laiva tekee useita matkoja.
Jatkakaa rauhallisesti eteenpäin, älkää kiirehtikö.
- Ray! - Sheryl?
- Ovatko nämä lapsesi? - Rachel.
Hei, olen Sheryl. Tässä on tyttäreni Laura.
- Hauska tavata. - Kuin myös.
Puut ovat hassuja.
Meidän täytyy siirtää pari autoa tieltä, jotta saamme enemmän tilaa.
- Saatte odottaa muutaman minuutin. - Älä viitsi.
Älkää huoliko. Tilaa on hyvin kaikille.
- Nostakaa ramppi! - Nostakaa ramppi välittömästi!
Nostakaa ramppi!
Ei enempää väkeä. Nostamme rampin ylös.
- Odottakaa! - Perääntykää!
Perääntykää! Ei ole enempää tilaa!
Meitä on vain kolme! Siis viisi! Meitä on vain viisi!
- Ei ole enää tilaa! - Tilaa on vielä reilusti!
Tilaa on vielä ainakin sadalle hengelle!
- Pysykää lähelläni! - Selvä.
- Seuratkaa minua. - Selvä on, Ferrier.
- Oletko kunnossa? - Olen.
Ray!
Olemme hänen seurassaan!
Sheryl!
- Laivassa on yhä tilaa! - Helvetti!
Laivassa on yhä tilaa! Laivassa on tilaa!
- Robbie! - Pysy mukanani!
Tartu käteeni! Pidä kiinni. Sain sinut!
Pidä kiinni! Ota kiinni kädestäni!
Voi Luoja...
Robbie!
Auttakaa!
Auta häntä.
Älkää pysähtykö!
Robbie, odota.
Robbie, odota vähän!
- Robbie! - Meidän täytyy pysyä yhdessä.
Meidän täytyy pysyä yhdessä!
Tule takaisin!
Robbie! Tule takaisin!
Älä liiku!
Luojan tähden pysy tässä. Tulen kohta takaisin.
Miksi teet tämän?
- Kersantti, kohde ei vahingoittunut! - Selvä! Kohde ei vahingoittunut!
Luutnantti on jäävi! Saattakaa pakolaiset turvaan!
Käänny! Sinun täytyy kuunnella!
Kuuntele!
- Älä tee sitä. Tiedän, että tahdot taistella. - Minun täytyy nähdä tämä.
- Tiedän, että se tuntuu siltä. - Päästä minut.
Hetkinen!
Mitä teet täällä yksinäsi?
- Kulta, sinun täytyy tulla mukaamme. - Isä hakee veljeni. Minun täytyy odottaa tässä.
Et voi jäädä. En jätä tyttöä yksin.
En anna sinun tehdä tätä. Voit vihata minua, mutta rakastan sinua.
- En anna sinun tehdä sitä. - Isä!
Minun täytyy jäädä tähän.
Kaikki järjestyy, kunhan tulet mukaamme.
Hän käski odottaa, en voi lähteä!
- Miksi et kuuntele minua? - Minun täytyy olla täällä. Haluan nähdä sen.
- Pysy siskosi luona. - Anna minun mennä, ole kiltti.
Isä!
Olen hänen isänsä!
Luulimme hänen olevan yksin! Hän seisoi puun vieressä ja tahdoimme auttaa...
Robbie!
Tännepäin!
Kiirehtikää!
Oletko kunnossa?
Entä sinä?
No niin.
Onko olosi mukava?
Sinun täytyy sulkea silmäsi nyt.
Tarvitset unta.
- Isä. - Tapaamme hänet vielä.
Tapaamme Robbien mummin luona Bostonissa.
- Mitä luulet äidin tekevän juuri nyt? - Äidinkö?
Hän odottaa Bostonissa.
Hän ei varmasti nuku, koska hän on niin huolissaan sinusta.
Hän on mummin keittiössä...
Hän keittää sitä kauheaa teetä.
Ja muut laskevat minuutteja siihen, että saavat taas nähdä sinut.
Mikä tämä on?
- Minä voitin. - Mitä sinä voitit?
Kolmannen palkinnon ratsastuskilpailussa.
Laula "Lullaby And Goodnight".
En osaa sitä.
Laula "Hushabye Mountain".
Olen pahoillani, Rach, en osaa sitäkään.
Persikkaviinaa. Ällöttävää, tiedän. Löysin kokonaisen laatikollisen tätä.
Kiitos.
- Olen pahoillani poikasi puolesta. - Jouduimme erillemme...
Tapaamme hänet Bostonissa.
Menetitkö sinä...
Menetitkö sinä jonkun?
Kaikki.
- Harlan Ogilvy. - Ray Ferrier.
Minulla on tarpeeksi vettä ja ruokaa viikoiksi.
Saatte molemmat jäädä niin pitkäksi aikaa kuin haluatte.
Suo anteeksi.
Yritän nukkua hieman.
Ne koneet...
Ne tripodit, joita niillä oli...
Ne olivat haudanneet ne. Aivan jalkojemme alle.
Ennen kuin täällä edes oli ihmisiä.
Ne ovat suunnitelleet tätä miljoonia vuosia.
- Meidät murskataan. - Pyydän, tyttäreni...
Ajattelehan sitä.
Ne ovat tuhonneet maailman suurimman mahdin muutamassa päivässä.
Kävelleet ylitsemme.
Nämä ovat vasta ensimmäiset, niitä tulee vielä lisää.
Tämä ei ole sen suurempi sota kuin ihmisten ja toukkien välilläkään.
Tämä on perinpohjainen tuhoaminen.
Pelottaako?
Sehän on itsestään selvää.
Olen ollut paljon tekemisissä kuoleman kanssa.
Olen ambulanssikuski kaupungissa... Siis olin.
Se on nyt loppu.
Tiedätkö, ketkä selviävät niistä, jotka ovat lähellä kuolla ambulanssissa?
He, jotka pitävät silmät auki.
He, jotka katsovat ja ajattelevat.
He jäävät eloon.
Emme saa antaa pelolle valtaa.
Pakeneminen... Se tappaa sinut.
Olen kuolemanvarma siitä, että jään eloon.
Kuolemanvarma siitä, että jään eloon.
Kiitos, että saimme tulla sisään.
Meitä ei tuhota.
Ylös! Näytän jotain.
Taistelemme niitä vastaan, Ray. Niillä täytyy olla heikkous.
Tule katsomaan.
Olen kuullut, että Osakassa tuhottiin muutama tuommoinen.
Uskotko japanilaisten pystyvän sellaiseen, mihin me emme?
Me pystymme siihen, Ray. Me pystymme siihen. Voimme tuhota ne.
Keksimme keinon!
Pysy tässä.
Minulla on tytär. Miksi toit meidät tänne?
Taistelemaan yhdessä niitä vastaan. Nyt on meidän vuoromme tulla maan alta.
Hyökkäämme niiden kimppuun, kun ne vähiten sitä odottavat, juuri kuten ne tekivät.
Hyökkäämme, kun ne vähiten sitä odottavat.
Olemme suoraan heidän jalkojensa alla. Suoraan heidän jalkojensa alla.
Ikävöitkö äitiäsi? Minullakin oli pieni tyttö.
Melkein sinun ikäisesi.
Jos jotakin sattuu isällesi, pidän sinusta huolta.
Rachel.
Sinulla ei ole hänelle mitään asiaa, ymmärrätkö?
Jos haluat puhua jonkun kanssa, tai kysyä jotain, kysy minulta.
Mikä oikeastaan on suunnitelmasi? Minä tiedän, mitä aion tehdä.
Entä sinä? Istut ja odotat, että ne ottavat sinut?
Sekö on suunnitelmasi?
Ehkä haluat tulla napatuksi. Pari päivää kellarissa on liikaa sinulle.
Luultavasti antaudut saman tien.
Kuuntele.
- Se loppui. - Ehkä sinä selviät.
Ehkä sinulla käy tuuri, ja ne kouluttavat sinusta lemmikin.
- Ruokkivat sinua, opettavat temppuja... - Turpa kiinni ja kuuntele!
Älä.
Helvetti.
Meillä ei taida olla sama tavoite.
Ray!
Hillitse itsesi! Ole hiljaa!
Se on verta, muttei minun.
Ei minun vertani!
- Ei minun vertani! - Lopeta. Oletko tyhmä?
- Ole hiljaa! - Ne juovat veremme!
He juovat vertamme. Ruiskivat sitä kuin lannoitetta.
Sinun täytyy olla hiljaa! Ne tulevat takaisin!
Ne sylkevät veremme punaisten kasviensa päälle.
Ymmärrätkö, mitä minun täytyy tehdä? En anna tyttäreni kuolla sinun takiasi.
Tunnelit. Lähdemme kaupunkiin, siellä on tunneleita.
Valmiita. Metrotunneleita, ymmärrätkö? Siellä voimme piilotella pitkään.
- Menemme maan alle ja hyökkäämme öisin! - Lopeta!
Jos teemme vastarintaa, ne eivät voi vallata tätä maata!
Valtaukset epäonnistuvat aina. Se on näytetty toteen useita kertoja.
Tämä on meidän maamme. Me syömme sitä, me hengitämme sitä.
Vain me voimme elää täällä. Meidät on tehty sitä varten.
- Se tappaa sinut, muttei minua! - Mitä sinä teet, isä?
Mitä tahansa kuuletkin, älä ota tätä pois.
Isä...
Mikä se laulu oli? "Lullaby"?
- "Hushabye Mountain". - Laula se.
Älä lopeta.
Rachel?
Ei!
Rachel?
Rachel, huuda vähän, kulta.
Vastaa minulle!
Ei!
Rachel!
Isä...
Kiskokaa minua alas!
Matalaksi!
TERVETULOA BOSTONIIN
Jatkakaa eteenpäin.
Tännepäin, kiitos.
Mitä sille tapahtui?
Se kuolee.
Jatkakaa eteenpäin!
- Mitä täällä on tapahtunut? - En tiedä, niille tapahtuu jotakin.
Olkaa hyvä ja jatkakaa eteenpäin.
- Jotakin tapahtuu. - Jatkakaa eteenpäin.
- Ammuitteko sen alas? - Se käyttäytyi omituisesti -
ja käveli ympyrää, kunnes kaatui itsekseen noin tunti sitten. Menkää nyt!
Älkää pysähtykö! Älkää pysähtykö, jatkakaa eteenpäin!
- Miten se itsekseen kaatui? - En ole varma.
Varokaa, tehkää tilaa.
Rauhoittukaa.
Pysykää rauhallisina, menkää tunneliin ja kiskojen toiselle puolen!
- Katsokaa lintuja! - En kuule, mitä sanot!
Katsokaa noita pahuksen lintuja!
Niillä ei ole suojakilpiä!
Koodi "Kevlar"! Ladatkaa Gustav, tästä tulee melkoinen paukku!
Täällä on turvallisempaa!
Suoja-alue varmistettu!
- Onko kohde tähtäimessä? - Kohde lukittu!
Tulta!
Ei mitään hätää.
Ei mitään hätää. Sinä selviät.
Pitäkää siviilit poissa!
Taemmas, pysykää kauempana!
- Menkää taaemmas, pysykää siellä. - Odottakaa siellä.
Varmistettu!
Äiti!
Äiti.
Kiitos.
- Robbie? - Isä!
Hei, isä.
Siitä hetkestä lähtien, kun valtaajat saapuivat, hengittivät ilmaamme, söivät ja joivat, -
he olivat tuomittuja.
Heidät lopetti ja tuhosi, ihmiskunnan aseiden epäonnistuttua, -
pienimmät eliöt, jotka Jumala viisaudessaan loi.
Miljardien elämien hinnalla ihmiskunta on lunastanut koskemattomuutensa.
Oikeutensa selvitä tämän planeetan loputtoman monien eliöiden joukossa.
Se oikeus on meidän, huolimatta kaikista haasteista, -
sillä ihminen ei elä eikä kuole turhaan.